Rike folk i byen bor i dyre leiligheter ...
... men luften er så forurenset at de ikke kan se stjernene.
Vi måtte vært sinnssyke om vi byttet med dem.
BASERT PÅ EN SANN HISTORIE
— Det bekrefter fire kilder. — Hva sa han da?
Jeannette Walls, du er en taper med en teit liten sladrespalte.
Trykker du den saken, får du advokater så langt opp i ræva —
— at du kan smake blekket.
— Hva sa du da? — Takket for sitatet og la på.
— Hun fikk stående applaus. — Trykte du den?
Ja, for pokker. Der jeg kommer fra jekker vi alltid ned bøller.
Kan jeg få med resten? Og kanskje din også?
— Ja. — Hun fleiper.
Nei, jeg fleiper aldri med mat.
Hvor er du fra, miss Walls? Jeg syns jeg kan høre dialekt.
Jeannette vokste opp i Virginia omgitt av trær og ville blomster.
Tenk å være så heldig.
Jeg eier gruver ved Richmond. Bor foreldrene dine der ennå?
Ja, de har et lite hus på en høyde med utsikt til en elv.
— De elsker det stedet. — Hva gjør de?
Mor er kunstner, og far er ingeniør.
Han utvikler en teknologi for å brenne kull mer effektivt.
— Be ham ringe når han har løst det. — Det skal jeg.
Hva sier de til at du gifter deg med en bygutt?
Jeg har ikke fortalt det ennå.
Tiffany har ikke fortalt foreldrene om meg dette hele året.
Du får skynde deg. Hvem vet hvor lenge han lever?
— Det var utrolig. — Tenk, du fikk kontrakten på stedet.
Dette er viktig for firmaet. Du blir med på alle kundemiddager.
Jeg kommer snart. Jeg vil ha alt klart til underskrift.
La meg lyve om familien min.
Avtale.
— Husk matrestene dine. — Vi ses hjemme.
— Dårlig tid, eller? — Å, kutt ut ...
Vekk fra gata.
— Hei, Lori. — Hei, Jeannette. Hva skjer?
Jeg så akkurat mor og far rote i søpla nede i byen.
Fant mor noen nye skatter?
— Jeg stoppet ikke. — Hvorfor ikke?
Jeg vet ikke.
Er du okay?
Jeannette?
Skal vi ha lunsj, mor?
— Gå ut og lek med Brian og Lori. — Men jeg er sulten.
Skal jeg lage mat som er borte om en time, —
— eller male ferdig dette bildet som varer evig?
Bare sett i gang. Du kan det jo.
— Hvor mange vil du ha, mor? — To, takk.
Rex!
Kan du fortelle miss Kelly hvorfor du kokte pølser helt alene?
Jeg lager ofte mat.
Adressen vi fikk av foreldrene dine stemmer visst ikke. Hvor bor dere?
— Far sier hjemme er der vi er. — Hvor går du på skole?
Sånn kaller ulv på familien sin.
— Hvor faen er du, Fjellgeit? — Her inne!
Beklager, bare en liten spøk.
— Jeg er doktor Taylor. — Du har mye verk på hånda.
Miss Kelly er sosialrådgiver her.
— Behandler de deg ordentlig? — Vi får spise så mye mat vi vil.
— Kanskje jeg burde brekke armen. — Og jeg.
— Hva har skjedd? — Han falt og slo hull i hodet.
— Han har det bra. — Det var blod overalt.
— Dere bør legge ham inn. — Et barn på sykehus er nok.
Brians hode er så hardt at gulvet tok mest skade.
— Jeg syns ikke dette er morsomt. — Hva mener du?
Disse barna trenger omsorg, og du fleiper med det.
— Rex ... — Far.
En flyvåpen—veteran kommer med jenta si så dere kan plastre henne —
— og gi ham en regning på mer enn en årslønn.
Familien min må sulte i tre måneder så du kan kjøre en Cadillac.
Du er en del av et system som snylter på folks livsvilje.
— Kaller du det omsorg ? — Mr. Walls. Kan vi snakke sammen?
Nå får far kjeft, Fjellgeit. Vi kommer tilbake.
Nå skal vi gå, unger.
Hvis dette her skal lykkes, —
— må du tro fullt og fast at det er sant.
Hvis du tror det selv, tror de det også. Forstått?
Bra. Få se pokeransiktet.
Vanlig ansikt, pokeransikt. Vanlig, poker. Vanlig, poker.
Utrolig. Kom, så går vi.
God morgen, solstråle. Er du klar til å rømme?
— Har henne! Brian, avslutt! — Ha det!
KRYSTALLSLOTTET Released on www.Danishbits.org
Jeg har sett på en ny type glass.
Det slipper inn lys, men skjermer mot stråling.
Det vil redusere energibehovet vårt drastisk.
— Skal vegger og tak være av glass? — Ellers kan vi ikke se stjernene.
Kan jeg få en glasstrapp opp til rommet mitt?
Det er en god ide. Hold rattet, skatt.
Det kan fungere hvis det er en vindeltrapp med en stålvange.
Det skyver vekten inn mot midten.
Den må ikke ta lys fra atelieret. Jeg må ha det vidåpent.
Det er fint når du har det vidåpent.
— Tror du virkelig vi bygger det? — Selvfølgelig.
— Når? — Vi reiser bare rundt midlertidig.
Når vi finner det perfekte stedet, begynner vi å bygge slottet.
— Hvem vil ha en bok? — Jeg!
— Jeg. — Du kan kjøre.
En ny Zane Grey—fortelling. Se her.
Du vil elske denne, Jeannette. Den svarte hingsten .
Onkel Toms hytte med hester.
Doktor Taylor sa at å lese bøker hjemme ikke er en god utdannelse.
— Jaså? — Og at vi burde gå på ekte skole.
Ekte skole?
Han tar livet av oss!
Alle mann ut! Kom igjen!
Se her.
Einer og palmeliljer kan overleve på 127 mm regn i året.
Det inselberget ble dannet av magma for over hundre millioner år siden.
Snart går solen ned, og da kan vi se —
— Orion, Vannmannen og Uret dreie bortover nattehimmelen.
Det blir ikke mer ekte enn dette. Ikke hør på teite leger.
Dere lærer av livet. Alt annet er forbannet løgn.
— Se der! — Hva er det, skatt?
Det vakreste treet jeg har sett! Hent et lerret!
Vi sover visst her i natt, unger.
Det er bra for holdningen deres.
Indianerne brukte heller ikke puter, og se så ranke de var.
Hvorfor akkurat det?
Vinden har presset på det treet siden det ble skapt.
Men det nekter å falle.
Det strevet gjør det vakkert.
Far.
Far?
Jeg tror jeg så noe der ute.
— Fikk du sett godt på det? — Ikke helt.
Var det en stor hårete jævel med stygge tenner og klør?
Kanskje.
Og hadde det spisse ører og onde, glødende øyne?
— Har du også sett ham? — Å jada.
Jeg har jaget den demonen i årevis. Hvor så du ham?
Vi må få den av.
Det går bra. Ilden kan ikke nå deg her.
Vi gir såret litt luft, hva?
Hold den her.
Ser du øverst i flammene, der det gule går over i varmedis?
Fysikken kaller det grensen mellom turbulens og orden.
Der gjelder ingen regler.
De har i hvert fall ikke skjønt hva de er ennå.
Livet er bare en haug molekyler —
— som tilfeldig dunker borti hverandre.
Så det er ingen vits i å søke mening eller mønster i —
— når du ble født, eller hvorfor du ble brent av ilden.
Du kom bare litt for nær kaoset.
Forstår du det?
Jeg vet ikke om jeg gjør heller.
Sånn. Hvordan føles det?
— Jeannette? — Ja.
— Jeg har en overraskelse til deg. — Javel.
Du sa den var morsom.
Nei, jeg sa den var latterlig, og den er altfor dyr.
Det er fordi den er italiensk. Sett deg ned og nyt stolen litt.
Sett deg godt til rette.
Du gjør det ikke ... Sånn.
— Jeg returnerer den. — Nei.
— Jeg returnerer stolen. — Det handler ikke om stolen.
Jeg skal spise lunsj med mor i dag.
— Jeg ville ikke du skulle uroe deg. — Skal du fortelle om oss?
Før eller siden må jeg jo det.
Greit ... Greit.
Men ikke la henne legge sine problemer på deg nå.
— Det er det foreldre gjør. — Men kan du prøve?
— Selvfølgelig. — Takk.
Mor ...
Far så deg i en drosje forleden. Du lot som om vi ikke var der.
Ikke skam deg fordi vi har valgt en annen livsstil.
Å være hjemløs i New York er ikke en livsstil man velger.
Vi har funnet en fin leilighet på Lower East Side.
Dere okkuperer et falleferdig bygg.
— Det høres ikke trygt ut. — Hvor ble det av eventyrlysten din?
Jeg har litt penger nå. Jeg kan hjelpe dere.
Vi har det bra. Du trenger hjelp. Verdiene dine har gått i surr.
Hva ville du snakke om?
Jeg skal gifte meg.
— Med bokholderen? — David er finansanalytiker.
Jeg vil ikke være uhøflig, men er han ikke litt ...
David er bra for meg.
— Han har penger, mener du. — Jeg er forelsket i ham.
Får jeg se den igjen?
Bare du vet hvordan du vil si det til far, for dette ...
... vil ta livet av ham.
Ikke vær redd. Jeg er her.
Alt skal gå bra, Maureen. Jeg skal passe på deg.
Nå drar vi opp teltpluggene og stikker!
— Hva skjer? — Vi har FBI i hælene!
— Han mener inkassobyrået. — Vi kjører om et kvarter.
Det er ikke nok plass foran, —
— så dere er så heldige at dere får sitte baki.
Det er ikke ideelt, men vi får gjøre det beste ut av det.
— Det blir som på tivoli. — Bare uten lys og luft.
Ikke vær så dramatisk. Det blir en opplevelse.
Forsiktig. Sånn. Sett dere innerst.
— Hvor lenge må vi sitte baki her? — Ta det rolig, det er siste gang.
— Velkommen til Utahs eldste gruveby. — Var det ikke forrige by?
— Det var den eldste i Nevada. — Folk har blitt rike her i 100 år.
— De har brukt formuen et annet sted. — Det er som å være nybyggere.
— Kan vi bo her en stund? — Jeg har en god følelse.
Jeg tar den.
Barna er lei av å flytte hver gang du mister jobben.
De ville elsket West Virginia.
Det vil vært bra for dem å se hvor faren deres vokste opp.
Slipp taket, Fjellgeit. Prøv å flyte litt.
— Vi har det bra her. — Vi dusjer ved svømmebassenget.
— Jeg får satt på vannet i helgen. — Det sa du for to måneder siden.
Ikke vær sjenert, Brian. Alle er som oss.
De har bare en annen hudfarge. Kom igjen nå. Uti og lek.
Hvis vi dro dit, kunne foreldrene dine hjelpe oss med penger.
— Jeg flytter ikke tilbake til Welch. — Hva er du så redd for?
Jeg er ikke redd for noe.
Slutt å klamre deg til kanten.
Ikke vær redd. Jeg har deg.
Kom igjen. Sånn.
Spark med beina. Det er ikke så vanskelig.
Du må bare flytte vannet.
Beveg armene. Beveg dem i vannet.
Skyv vannet. Skyv det med armene.
Bra. Det var vel ikke så verst?
Bra, for i dag skal du lære å svømme.
Få igjen pusten.
Bra. Pust. Flott.
Hvorfor gjorde du det?
Synk eller svøm!
— Rex! — Slapp av. Hun lærer det alt!
— Snart svømmer hun ryggcrawl. — Nei. Jeg vil inn til kanten.
Du klarte det, skatt! Du svømte!
Fjellgeit!
— Du er helt sprø! — Kom, unger.
Nei! Slipp meg!
— Du prøvde å drepe meg! — Jeg ville aldri gjort deg noe.
Men du kan ikke klamre deg til kanten hele livet fordi du er redd.
Hvis du ikke vil synke, må du lære å svømme. Forstår du?
Du svømte. Jeg er så stolt av deg ...!
— Er alt i orden? — Hun har det bra.
— Pass dine egne saker. — Svømmebassenget er min sak.
— Er det ditt svømmebasseng? — Ja, hva deg angår.
Du gir de svarte familiene en time. Hvite kan bade resten av dagen.
Det har vært ulovlig siden 1964.
Oppfører han seg alltid sånn? Eller bare når han er full?
— La være, far! — Rex!
Ikke snakk sånn til meg så datteren min hører det! Gi deg.
— Gir du deg? — Rex!
— Hold opp! — Du skal i fengsel, din kødd.
Inn i bilen.
Vi drar med eller uten deg.
Jeg vil heller bo i Helvete enn i den gudsforlatte byen.
Det skulle du ha tenkt på før du fikk politiet på nakken.
Jeg lar dem ikke ta barna. Vi kan ikke leve sånn lenger.
Leve hvordan? Dette er frihet.
Frihet? Kaller du dette frihet?
Nå kjører vi.
Vi får det gøy i Welch.
Vi skal bo i fjellet med ekorn og jordekorn, —
— og dere får møte farmor og farfar, og de er ekte bønder.
Vi trenger ikke ham.
— Rex! — Kom, far!
Du er familiens overhode!
— Kommer du? — Niks.
Fjellgeit, moren deres har overbevist dere om —
— at vi må reise fordi hun er redd.
Da må man holde på sitt, som meg.
Det er en meget viktig lærdom.
Du ser ikke ut som en meget viktig lærdom.
Kom igjen.
— Får jeg holde i ankelen din? — Nei.
Bare for å holde balansen. Det føles som om jeg faller.
Du ligger på gulvet alt.
— Da kjører vi. — Jeg har ham.
— Han lever. — Gudskjelov.
Pass på Maureen.
Flytt deg, skatt. Jeg kjører.
— Gi meg et kyss. — Rex ...
Jeannette ...
— Kan jeg få en serviett til? — Du svetter gjennom trøya.
— Når du sier det, svetter jeg mer. — Unnskyld. Ikke vær redd.
Faren din hater meg. Når han hører dette, hiver han meg ut vinduet.
Det gjør han ikke, men han sparker deg kanskje i magen.
Det er for sant til å være morsomt. Det er jeg ikke klar til.
— Han vil prøve å drikke meg full. — Nei.
— Det vet du. — Bare si nei.
Kanskje jeg gjør det. Han får ikke mobbe meg.
— Vi skal gifte oss. — Ja.
Vi klarer dette. Det er ingenting.
Hei, far.
Gi deg.
— Hei, far. — Så du overser meg ikke nå?
Du er ikke akkurat den letteste å overse.
Jeg ville fikse dette før dere kom. Hvem lager dette skrotet?
Mekanikken er helt feil.
Se på deg. Du ser fjongere ut for hver gang.
God dag, mr. Walls.
Du er jo klissvåt. Flotte brystvorter.
— Hold opp. — Det er luftfuktigheten.
Luftfuktigheten? Ikke drypp på marmorgulvet mitt.
Ta verktøykassen, hvis du klarer det, da.
Jeg har akkurat koblet alle leilighetene til en strømmast.
Nå vil alle gjøre meg til borgermester her.
Din mors sedvanlige gule dør.
Jeg må få satt på hengsler.
— Det er min venn Eddie. — Bor han her?
— Der er hun jo. Hei, skatt. — Mor.
Du verden. Mat!
For et sted. Syns dere også det er som om vi er i Welch?
Jeg bare lurer på når vi ser den gule nattpotta vår.
— Badet minner litt om den. — Maureen!
— Hun har flyttet inn. — Bodde du ikke hos den fotografen?
— Det er flere måneder siden. — Hun slo opp med Rum Tum Tugger.
— Her, så finner jeg en tørr trøye. — Nei takk.
— Ta den. — Javel.
Rose Mary, vil du finne en trøye til Jeannettes svette kjæreste?
Betjent Walls foretok sin første pågripelse forrige uke.
— Et narkobeslag. — Var det nifst?
Fjerner du hårene, eller lider du av hårmangel?
Ikke så nifst som de to. Hva med deg?
Lori sladret.
— Lori! — Unnskyld.
Ja, vi gjør det.
— Hva er det? — Hvorfor har du ikke ringen på?
— Fordi jeg ikke har fortalt far det. — Fortalt meg hva?
At Brian har foretatt sin første pågripelse.
Herlig. Jeg har en sønn i Gestapo og en datter som skriver sladder.
— Det hadde jeg aldri trodd. — Eller at dere skulle bo i New York.
Noen må jo holde øye med dere.
God fornøyelse.
— Jeg vil fortelle deg noe. — Hvor lenge varer denne fasen?
— Hva mener du? — Jeg mener ...
Han er grei, men dødskjedelig. Han kjemper ikke for noe.
David er ikke en fase. Det var det jeg ville si til deg.
Er du virkelig lykkelig nå?
Ja, det er jeg.
Nei, det er du ikke.
Et par glass til, så slapper han av, så lufta går ut av den blæra.
David, her er drinken din.
VELKOMMEN TIL WELCH
Velkommen til Welch, folkens.
Her har det gått litt nedfor bakke.
Men det er nok ikke andre kunstnere å konkurrere med.
Jeg kunne få karrieren til å ta av.
Velkommen hjem, gutten min.
— Hei, Rex. — Hei, far.
Takk for at jeg får se barnebarna før jeg dør.
Det er deres farbror Stanley.
Hei.
Vær så god.
— Kan jeg få mer? — Nei.
Han likner sin far på en prikk. Men håret hans var mer krøllete.
Du hatet de krøllene.
Han fuktet håret og sto ute i snøen for å fryse det glatt.
Sånn er faren deres.
Sta som et esel, og dum som en due.
— Ikke slå broren min, din heks! — Hei!
Vis respekt for farmoren din.
Hør på faren din.
Det var ingen god analogi. Duer er veldig kloke dyr.
Far?
— Hva gjør du? — Hei.
Tegner vindeltrappen din.
Nå skal vi endelig bygge det.
Er det sant?
Det er derfor vi er her. Vi kan starte på ny.
I morgen tidlig skal jeg se etter det perfekte stedet til grunnmuren.
Vi skal vekk herfra.
Det er ikke akkurat et palass, så vi kommer til å være mye sammen.
— Og det er litt rustikt. — Hvor rustikt?
Velkommen til Little Hobart Street 93.
50 dollar uka, og om to år eier vi det.
Tenk at alt dette blir vårt en dag.
Det ser ikke ut som store greiene, men bare vent og se. Kom igjen.
Vi river dette og bygger spillerom til deg. Bordtennis, biljard ...
— En trampoline? — Trampolinen skal stå der.
Alle de veggene skal erstattes med glass hele veien rundt.
— Denne kan bli. — Er det ikke pent?
Gul står for glede og kreativitet.
— Det har hverken vann eller strøm. — Hun eier ikke visjoner.
Vi ligger på nordsiden av fjellet, så vi får ikke så mye sol, —
— så jeg må regne ut hvor mye vi må forstørre solcellene.
Men før det kan skje, må vi ha en god grunnmur.
— Hakke. — Javel.
— Bra. — Her.
Grav videre.
Når det er dypt nok, kan jeg støpe såle, —
— og så kan vi begynne på reisverket.
Vi får det flotteste huset i mils omkrets.
Det kan du banne på.
Huset vårt ligger høyest her på fjellet, og det betyr —
— at vi unngår sommervarmen og vårflommen.
Vi smetter midt mellom ytterpunktene.
Det blir annerledes denne gangen.
Jeg er sulten.
Smak.
Er det godt?
— Hva spiser du? — Smør og sukker.
Det smaker litt som glasur.
Vi har ikke spist på tre dager. Hun er så sulten at hun spiser smør.
— Det hadde jeg spart til brødet. — Vi har ikke noe brød!
— Jeg skulle bake. — Gassen er stengt.
Kanskje de åpner den igjen. Mirakler kan skje.
— Vi er sultne! — Snakk pent, jente.
Du sa det ville bli annerledes.
Kan vi ikke bare kjøpe litt egg eller bønner?
Ikke noe fint.
Hvorfor ikke?
Hvor mye har du?
Hva med den andre?
Jeg kommer tilbake med et festmåltid dere kan fortelle barna deres om —
— og barnebarna, og oldebarna deres, —
— og tippoldebarna deres...
Han har nok kommet i prat med noen.
I ti timer?
Far?
Hei, vesla.
— Hvorfor er du våken? — Hva skjedde?
Jeg havnet i slåsskamp med fjellet. Fjellet vant.
Det ser virkelig ille ut.
Det ser ikke bra ut.
Hva kan jeg gjøre?
Ikke tenk på meg.
Jeg er så sylta at jeg ikke kjenner noe som helst.
Her.
Javel, sett i gang.
— Gjør det. — Jeg klarer ikke.
— Unnskyld. — Det gjør ikke noe.
Vi gjør det sammen.
Det gjør ikke noe.
Klem det sammen. Sånn. Og trykk den gjennom.
Ja. Det er bra. Trykk den rett gjennom.
Bra.
Det er bra. Du er modig.
Du er fantastisk.
Trykk den rett gjennom.
Sånn. Ja.
Det er flott. Du behøver ikke dra så hardt. Det er ikke tautrekking.
Ett til. Det er bra.
Det var pent håndarbeid.
Noen ganger tror jeg ...
... at du er den eneste her som fortsatt tror på meg.
Du vet godt at jeg ville gjort hva som helst for deg, ikke sant?
Du trenger bare å spørre.
Tror du ...
... at du kanskje kunne slutte å drikke?
Det er bare det at ...
... når du drikker, kan du ikke ta deg av oss.
Du må skamme deg over faren din.
Nei!
Jeg tror bare at vi ville hatt penger til mat.
Kanskje til og med litt ekstra til glasslottet.
Du får det til hvis du vil.
Du er sterkere enn noen andre.
Hvis det er greit for deg ...
... så vil jeg helst ...
... sitte her litt alene.
Far?
De neste par dagene holder jeg meg for meg selv, oppe.
Og dere barna må holde dere unna meg.
Ta med søsknene dine ut og gjør noe morsomt.
Uansett hva som skjer —
— så må ingen gi meg noe å drikke, selv om jeg ber om det.
Ikke en dråpe. Okay?
— Vil du gjøre det for meg? — Ja.
Lover du?
Flink jente.
Kan vi begynne å bygge det nye huset snart?
Sikkert.
Hjelp!
Herregud! Få det til å slutte! Få det til å slutte!
— Rose Mary! Hjelp meg! — Det skal gå bra.
Hjelp!
Hjelp meg!
Å nei!
Far?
Fjellgeit.
Vær så snill, la meg få noe å drikke.
— Jeg henter litt vann. — Nei.
Det er whisky under vasken.
Gå og hent den til meg.
Jeannette ...
Jeg dør. Hvis du ikke henter noe å drikke, så dør jeg.
Det er et faktum. Skjønner du?
Vil du jeg skal dø? Vil du at faren din skal dø?
Jeg kan ikke, far. Jeg lovte det.
Jeg driter i det teite løftet! Hent noe å drikke nå!
Du skal hente noe å drikke! Jeannette!
Grunnmuren ser bra ut. Vi er nesten klare til å begynne å bygge.
— Jeg har savnet deg. — Og jeg deg.
— Skulle du sett ... — Så fint det er.
Far drar på arbeid!
Jeg skal hjelpe deg med hjelmen.
Sjekk at den ikke har sprekk.
Det er bra.
Takk. God jul. God jul, mine damer.
Formannen hadde glemt verktøykassen sin, —
— så jeg måtte bruke makaroni til å isolere to ledninger, —
— og nå sier alle på jobben at det funker helt nuddeli'.
Jeg fant ikke noen som var god, så du må skrive din egen.
Vær forsiktig. Du kan endre verden med den.
— Så vakkert. — Det er nydelig.
Rike folk i byen bor i dyre leiligheter, —
— men luften er så forurenset at de ikke kan se stjernene.
Vi måtte vært gale hvis vi ville byttet med dem.
Velg deg en yndlingsstjerne. Du får beholde den.
— Du kan ikke gi meg en stjerne. — Det er julegaven din.
Ingen eier stjernene.
Derfor må du gjøre krav på dem før noen andre gjør det.
Som Columbus gjorde krav på Amerika for dronning Isabella.
Å gjøre krav på en stjerne betyr like mye.
Kanskje enda mer, for du trenger ikke drepe millioner for å gjøre det.
Så velg akkurat den du vil, unntatt Betelgeuse og Rigel, —
— for de har Lori og Brian gjort krav på alt.
Jeg vil ha den der.
Den klare der? Det er Venus.
Det er en planet. Den er liten i forhold til en ekte stjerne.
Den ser bare mer glitrende ut fordi den er så nær oss.
Jeg liker den likevel.
Hva pokker, det er jo jul. Du må kan godt få en planet.
Atmosfæren minner mye om Jordens.
— Den er bare 500 grader varmere. — Er det sant?
Så når Solen brenner ut, og Jorda blir kald, —
— vil kanskje alle flytte til Venus.
Nå må de ha tillatelse fra dine etterkommere først.
— Jeg elsker deg. — Jeg elsker deg høyere.
— Jeg liker virkelig David. — Hva for noe?
Han er ikke så kjedelig. Han blir en fin utvidelse av familien.
Forresten, broren min vil selge sin halvdel av mors jord.
— Onkel Jim? — Det er en skam.
— Faren min sa ... — Det frie marked, liksom!
Alt er noe svindel.
De rike har skapt systemet for å gjøre dere selv rikere —
— og holde de fattige på plass. Det er legalisert tyveri.
— Bare innrøm det, David. — Det er ikke sant.
— David ... — Ta det rolig. Vi bare prater.
La oss være enige om å være uenige.
Det nekter jeg, på vegne av de som arbeider for 4,75 i timen.
— Så edelt av deg. Folkets mann. — Hvor full er du?
Vi avgjør det som i det gamle Roma, med en runde ekte håndbak.
— De gjorde ikke det i Roma. — Nå er det nok, far.
David vil kjempe for din ære.
— Det er latterlig. — Ja. Vi drar hjem.
Gir du opp alt?
Vil du løpe med halen mellom beinene?
— Jeg vil ikke bryte håndbak med deg. — Så du innrømmer det?
Jeg har rett, og du tar feil.
— Hva faen ... — Sånn, gutt!
— Nei, David. Det er dumt. — Det blir morsomt, skatt.
— La være, far.
Skal han ikke få sjansen til å vise at jeg tok feil?
La meg vise at han tar feil.
— Hvis dere vil være idioter ... — Ja, kom igjen!
— Kom igjen, Rex. — Opp med armene.
— Kom an. — Klar, ferdig ...
— Gå! — Kom igjen!
— Kom igjen, David!
— Hvordan føles det, gutt? — Kom igjen, David!
— Du klarer det! — Du taper mot en gammel mann.
Kom igjen, skatt! Du vinner! Slipp ut villdyret!
Kom igjen, David. Du er sterkere. Kom igjen.
Hva sa jeg? Ikke noe tæl.
Kom igjen, David! Gi ham bank!
Drep ham! Drep ham, David!
— Du må ikke tape! — Drep den drittsekken! Drep ham!
Drep ham!
— Børsmarkedet lever ennå! — Omkamp med venstre.
— Ikke vær en dårlig taper. — Omkamp med venstre?
— Jeg er klar til neste slag. — Hva faen gjør du, far?
— Han var klar til neste slag. — Jeg tror nesen er brukket.
Det er ikke min feil. Jeg trodde virkelig du var klar.
Si til kjæresten din at han ikke skal si ting han ikke mener.
Han er ikke kjæresten min, far. Han er forloveden min.
Det stopper ikke. Jeg vet ikke hvor alt blodet kommer fra.
— Hvorfor har du de teite kassene? — Du er full.
— Drikk litt vann, så legger vi oss. — Han slo meg.
Du sa at det skulle gå bra, og så slo han meg mens alle skrek.
Du skrek drep ham i øret på meg. Gale kvinnfolk.
— Bare drikk litt vann nå. — Faren din er helt sprø.
— Bare jeg får si sånt. — Moren din lever i drømmeland.
Stakkars Maureen. Hun må være gal som vil bo der.
— Du snakker om familien min. — Ja, og de er aldeles vanvittige.
Jeannette, jeg ...
Jeg vil tilbringe livet med deg, men hvis vi to skal gjøre det, —
— så klarer jeg ikke mer av sånt som skjedde i kveld.
Jeg må tisse. Jeg går og tisser.
Det tar 20 timer å kjøre til Texas. Vi er tilbake før dere aner.
— Hvordan døde mormor? — Hun var gammel. Gamle kvinner dør.
— Har du arvet noe? — Hva for noe?
Hvorfor får vi ikke bli med? Jeg vil ikke bo hos Erma.
Far har ikke drukket på to måneder. Vi fortjener en liten ferie.
— Men Erma hater oss. — Hun kjenner bare til elendighet.
— Hun er en dum heks. — Hun er rent faktisk veldig klok.
Han malte et selvportrett med et forbundet øre.
Van Gogh.
Spis det jeg serverer. Spytter dere ut, må dere spise det også.
Ikke noe løping inne, roping eller sutring. Ikke åpne vinduene.
— Edgar Bergen. — Hvem er Edgar Bergen?
— Tenk at far har bodd her som barn. — Og jeg trodde vi hadde det fælt.
Se her.
Tror dere virkelig far har skrevet det?
Hør på dette.
Kanskje det fins mer enn dette teppet av svart støv.
Stanken av slepebåten, den knirkende, grimete snøen.
Mer enn lyden av kaklingen hennes, sprekkene i de trælete hendene.
Men det får jeg aldri vite, —
— for det er umulig å puste når du drukner i ...
Han banner.
Det er umulig å puste når du drukner i dritt.
— Demp dere! — Dette blir en festlig uke.
— Har du en med blyantspisser? — Ja, i vesken min nede.
— Hold opp. — Nei, Erma.
Gjør som jeg sier. Ti stille, gutt.
— Hør på farmor. — Hold opp.
Stå stille!
— La ham være! Lori! — Buksa til gutten må lappes.
— Jeg så det. Hun er pervers. — Din lille merr.
Ro deg ned.
— Hold henne! — Ha dere vekk, små udyr!
Ingen gjør broren vår noe!
Nei! Sett meg ned!
Far ... Vi bare forsvarte oss selv.
— Erma tok tak i hans ... — Hold munn!
Jeg vil ikke høre mer om hva som skjedde eller ikke skjedde.
Det er ikke viktig. Brian er en mann. Han kan klare seg selv.
Ikke sant?
Kom igjen.
Blir du med inn?
Kom, unger, vi går inn.
Kom igjen. Gå.
Gå ut.
Ikke hvis du skal drikke.
Du lovte.
Jeg går ikke.
Vent.
Hold opp, far!
Se hva du gjør!
— Jeg drakk en jævla drink! — Du lyver.
— Jeg kan lukte det. — Er du plutselig en blodhund?
— Så lukt deg sjøl i baken. — Å, så festlig.
Du skulle vært på jobb nå.
Få deg jobb selv, ikke kast bort tid på denne dritten. Hva er dette?
— Abstrakt ekspresjonisme! — Her har du litt realisme.
Du er akkurat som moren din.
— Ikke rør meg! — Kom her, din mannevonde hore!
— La meg være! — Kom her!
— Skal vi hoppe tau, Maureen? — Ja.
Er du klar? Nå.
— Hjelp! — Kom opp hit, for helvete!
— Hold fast, mor! — Hjelp!
— Mor! — Hjelp!
— Ikke la henne falle.
— Hva har du gjort? — Ingenting.
— Slipp meg! — Det tror jeg ikke du vil.
— Au! Hun bet meg! — Dra meg inn.
Han prøvde å drepe meg.
— Går det bra, mor? — Ja.
— Hva med meg? Hun bet meg. — Hvorfor dyttet du henne?
Jeg dyttet ikke! Hun hoppet ut!
Hun er jo gal. Hun bet meg.
Du er faen til kvinnemenneske.
Og du er en stinkende fyllik.
Men du elsker den stinkende fylliken, hva?
Rex ...
Hei, vennen.
Du må gå fra ham.
Første gang faren din møtte mor, —
— spurte han hvorfor hun ikke hadde noen av bildende mine på veggen.
Hun sa at hun ikke ville støtte en vane uten fremtid.
Han så henne i øynene og sa: Drit i fremtiden.
Slike mesterverk bør stilles ut med en gang.
Så tok han ned alle bildene hennes og hengte opp mine.
Han forandrer seg aldri.
Du må gå fra ham.
Jeg kan ikke.
— Har du dronninger, Maureen? — Fisk.
— Har du niere, Brian? — Fisk.
Vi trenger dem ikke.
De vil ikke ta seg av oss, så vi må klare oss selv.
Vi går på skole, og sparer, så vi kan flytte når vi blir gamle nok.
Hvis vi skal slippe vekk herfra, må vi gjøre det sammen.
Avtale?
Vi kommer oss vekk.
Miss Bivens har bedt meg være redaktør for avisen neste år.
Det er fantastisk.
Når du tar eksamen, vil alle skoler i New York slåss om deg.
De er her.
Ikke vær bekymret. Vi klarer oss.
Ja.
Jeg la igjen fem dollar.
Begynn å spare. Du er nestemann.
— Far er ute bak huset. — Jeg tror kysten er klar.
— Jeg elsker dere. — Jeg elsker deg.
— Ha det. Jeg elsker dere. — Jeg elsker deg.
Vi drar nå.
— Hvor skal du? — Kysten var ikke klar.
Jeg snakker til deg!
— Få ræva ut av den bilen! — Kjør!
Vet dere hvorfor hun dro?
Brian? Vet du hvorfor hun dro?
Maureen?
Vil du også dra?
Svar meg. Svar meg!
— Rex ... — Hold kjeft!
Nei.
Få ut den jævla søpla!
— Lori? — Er kysten klar?
Ja, han har slukna. Hvordan går det?
I går møtte jeg en lærer fra forfatterlinjen på Barnard.
Jeg fortalte at du ville søke. Hun leser gjerne noe.
— Mener du det? — Ja. Hun sa du skulle ringe.
— Det er fantastisk. — Hvordan går det med sparingen?
Bra. Jeg har passet hver eneste drittunge i Welch. Vil du høre?
— Lyden av frihet. — Den høres full ut.
Du vil elske det. Det føles som å få puste for første gang.
— Han vil ikke la meg reise. — Ikke tenk på det.
— Samme det. Du kan gjøre ... — Øyeblikk. Ring meg senere.
Jeg beklager.
Erma er død.
Tror du Erma noen gang gjorde far noe?
Hva da?
Det hun gjorde mot Brian.
Ikke tenk på sånt. Da går du fra vettet.
Vi ses hjemme.
Far ... Det med Erma er leit.
Når tiden er inne, så dør du.
Det er ikke det jeg mener.
Det er umulig å puste når du drukner i dritt.
Er du klar til å tape 40 dollar?
Du kan betale meg nå eller senere.
Har du fortsatt tro på din gamle far?
Hjelper du meg å loppe den fyren og tjene litt penger?
Så lenge du smisker litt, spiller han videre.
Jeg stopper leken når vi har rappa alle pengene.
Du kan spillet.
Robbie!
Hei, Rex.
Jeannette?
Jeg heter Robbie. Jeg visste ikke Rex hadde en datter.
— Han har tre. — Rex sa du liker å danse.
Liker du å bo her i byen?
— Det er greit. — I helvete heller.
Vi er alle kreps i ei gryte og aner ikke at vi blir kokt levende.
Jeg drar til Chicago så snart jeg har spart nok.
Hva med deg?
Jeg sparer til å flytte til New York der søsteren min bor.
Flott. New York. Jeg liker byen.
Jeg har vært der et par ganger. Du vil elske det.
Ja.
Gjør noe nyttig med de hendene. Kom hit og spill med meg.
Javel.
— I sidehullet. — Er du sikker, Rex?
Faen!
Fire spill på rad.
Det blir 80 dollar, hvis ikke du vil spille kvitt eller dobbelt.
— Ta alt. Du har fortjent dem. — Skyll ned ydmykelsen.
Skål for din datter, som skal flytte til New York.
New York, du?
Tenk at den gamle gubben vant. Skal jeg bli sinna eller imponert?
Jeg bor ovenpå. Jeg har masse plater, hvis du har lyst.
Nei takk.
Kan jeg ta med datteren din opp og høre på plater?
Hun er storbyjente nå. Hun kan klare seg selv.
Rop hvis du trenger meg.
— Jeg kan ikke bli lenge. — Jeg skal bare spille et par låter.
Jeg tror du vil like denne.
Hvor var vi?
Vi danset visst sånn.
Prøver du å lukte på håret mitt? Hva gjør du?
— Det var det jeg prøvde. — Jeg er ikke sånn.
Da bare danser vi.
Hvordan skjedde det?
— Hva gjør du, Robbie? — Dette.
— Hold opp. — Jeg vil bare se deg uten kjolen.
— Hold opp. — Bare ta det rolig.
— Robbie ... — Det er greit.
La meg vise deg det.
Okay. Sånn, ja.
Da jeg var liten tente jeg på meg selv.
Det er enda verre der nede.
Jeg går nå.
Jeg visste du kunne klare deg selv.
Det var som da jeg lærte deg å svømme.
Du trodde du kom til å drukne, men jeg visste det ville gå bra.
Vær så god.
Det er din andel.
Ta dem eller la være. De blir nyttige når du flytter.
Jeg blåser i hva Erma gjorde mot deg.
Det er ingen unnskyldning.
Jeg flytter til New York, og det kan du ikke gjøre noe med.
— Er du okay? — Jeg stikker min vei.
Noen slaktet sparegrisen din. Noen mistenkte?
De pengene var mine.
Hvorfor gjør du dette mot oss, far?
New York Magazine, Jeannette Walls.
— Hei, din viktigper. — Maureen?
— Hvordan går jålelivet? — Jeg forbereder forlovelsesfesten.
— Vi gleder oss til å se deg. — Jeg kan ikke komme i kveld.
Hvorfor ikke?
— Jeg flytter til California. — Det mener du ikke.
Du kan ikke flytte til California. Det er i andre enden av landet.
— Vi må holde sammen, som alltid. — Det er ikke sant.
Jeg må stikke. Jeg elsker deg.
— Hvorfor flytter hun til California? — Det er så langt vekk hun kommer.
Det er vår skyld. Vi skulle ikke ha etterlatt henne hos dem.
— Hun ville avskydd dette. — Det gjør iallfall ikke David.
— Fint at dere kom. Mer sjampis? — Ja takk.
Hei, kjekken.
— Har dere invitert dem? — Au da.
Se hvem jeg har med.
Takk.
— Dette blir interessant. — La oss få liv i festen.
Gratulerer, skatt.
Hva bruker en investeringsrådgiver som prevensjon?
Personligheten.
En til. Hva er forskjellen på en sekk møkk og en investeringsrådgiver?
— Kan vi snakke sammen? — Jeg er midt i en vits.
— Øyeblikk, mine herrer. — Hvem er han?
Stilig. Men jeg ser ikke noen av bildene til moren din.
Hva gjør du her?
Jeg nettverker med alle de herlige menneskene.
Når noen drar blir du barnslig. En skulle tro du var vant til det.
— Hva skal det bety? — Det er ingen overraskelse.
Maureen reiste fordi dritten din drev henne til vanvidd.
Skal vi virkelig snakke om dritt nå? Se deg om. Dette er ikke deg.
— Du er ikke som de trellene. — Ikke snu dette mot meg.
Du er en Walls. Du er født til å forandre verden, ikke øke støyen.
Du kan ikke gifte deg med den tosken!
Du er bedre enn ham og den sladrespalten. Du er forfatter.
Jeg liker å leve sånn, far.
Hvorfor står sakene dine fortsatt i kasser da?
Hva skjer? Vi vil ikke gjøre David støtt.
— Bryr du deg plutselig om David? — Han er jo en del av familien nå.
— Det er ikke riktig tidspunkt. — Når er det, da?
— Det har kommet tre nye bud. — Du kan vente til i morgen.
— Jeg må si det til henne. — Hva da?
La meg snakke.
Jeg fortalte deg at broren min selger sin halvdel av mors land.
Nå som du skal gifte deg og har alle disse fine tingene, —
— tenkte vi at vi kanskje kunne ... låne pengene til å kjøpe den.
Så du er hyggelig mot David fordi du vil ha pengene hans?
Nei, ikke bare derfor. Jeg er jo hyggelig, jeg.
— Du er hyggelig. — Takk.
Vi ville ikke spurt hvis ikke det hastet.
— Hvor mye? — Omtrent en million.
— En million dollar? — Litt under.
Litt under ...
Hvis onkel Jims jord er verd det, så er din det også.
Jeg har aldri fått taksert den. Far sa man aldri skal selge jord.
— Det var et godt råd. — Ja.
Mormor døde da jeg var 11 år.
— Har du hatt en million siden da? — Nei.
— Verdien steg med tiden. — Visste du om dette?
Hva kunne vi gjort med de pengene ...?
— Vi skal ikke leve av almisser. — Hva faen er galt med dere?
Flott gjort.
— Fjellgeit! — Aldri kall meg det igjen.
— Jeannette ... — La være.
Jeg vet du er sint, men la oss snakke om det.
Hvorfor tror dere vi rømte fra dere?
Vi druknet. Jeg forstår ikke hvorfor dere fulgte etter oss hit.
— Vi ville være en familie igjen. — Det var et mareritt.
Vi gjorde alt vi kunne. Vi tok oss av dere og var lykkelige.
Pisspreik! Vi tok oss av hverandre fordi du var for full til det.
Du skulle beskytte oss, og du prøvde ikke engang.
Det er ikke sant. Du har skrevet om historien.
Du var et lykkelig barn, og det var de også, og vi tok oss av dere.
Ti stille! Snakk er ikke handling!
Du har snakket hele mitt liv!
Jeg trodde på deg.
— La være! — Gi deg.
Jeg vil ikke ha deg i livet mitt. Ikke ring eller kom på besøk.
Jeg vil ikke høre flere skrøner og ikke se deg mer.
Jeg må dra. Vi ses snart, lillesøster.
Jeg har funnet en løsning på det manglende sollyset.
Vi må utstyre alle solcellene med spesielle krumme speil.
Du trenger ikke dra med en gang. Du kan fullføre skolen her —
— og få jobb i avisen, og så kan jeg hjelpe deg å skrive artiklene.
Husker du at jeg gjorde det?
— Du får aldri bygd glasslottet. — Jo, det gjør jeg.
— Jo, det gjør jeg. Det er jo her. — Og samme kan det være.
Jeg tar første buss vekk. Hvis bussen stopper, går jeg.
Jeg skal gjøre det ferdig. Det garanterer jeg.
Bygg det hvis du vil, men ikke for min skyld.
Jeannette ...
Fjellgeit ...?!
Jeg henter deg etter jobben, og så drar vi til restauranten.
— Hvor da? — Middag med mr. og mrs. Lehocky.
Husker du at jeg fortalte det? Møbeldesigneren?
Han har mer penger enn han kan bruke. Han har designet den stolen.
Å ja, møbeldesigneren. Jeg er med.
Vær grei. En veldig stor kunde. Det er viktig for oss.
— Jeg sa at jeg er med. — Tar du den? Jeg må stikke.
Jeannette? Det er meg, skatt.
Det har gått for lenge. Du kan ikke ignorere oss for evig.
Jeg må virkelig snakke med deg om noe.
Så du Picasso—utstillingen på MoMA? Bortkastet tid.
Han gjorde ikke noe viktig etter den rosa perioden.
Jeg må tilbake på jobb. Hva vil du?
Jeg må sitte ned.
Du vet hvordan jeg er i slike sentimentale situasjoner.
Det er bare ... Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Hva er det?
Faren din er syk, og han blir ikke bedre.
Han sluttet å snakke forrige uke.
Hva skal det bety?
Han skrålte om kvelden hos David og det du sa om drikkingen hans.
Om at snakk ikke er handling.
Så spurte han meg om han snakket for mye, og jeg sa ja.
Og så sluttet han bare.
Han har ikke sagt et ord siden.
Han står aldri opp, han spiser knapt.
Stillheten er fryktelig.
Han holder på å dø, Jeannette.
— Du har rett til å være sint. — Tror du ikke jeg vet det?
Jeg vil ikke fortelle deg hva du skal gjøre.
Men du elsker ham og vil angre hvis du ikke får tatt avskjed.
— Jeg tok avskjed for lenge siden. — Jeannette ...
Legen sa en måned hvis han slutter å drikke, og det skjer ikke.
Hva er det han har?
Alt du kan få av røyk og sprit hver dag i 50 år.
Han ser ikke bra ut. Du må besøke ham.
— Nei, det må jeg ikke. — Du har rett. Du må ikke.
Men du må likevel.
Han har gjort mye dårlig, men han har hatt sine øyeblikk.
Mann til stede! Vet noen hvor Jeannette bor?
Tusen takk.
— Hva sipper du for? — Hva gjør du her?
Jeg tenkte jeg ville komme og se det fornemme colleget ditt.
Jeg hadde forventet litt mer for skolepengene.
Mor sier at du går fra borde.
— Hva med alle dine fine stipender? — Det er ikke nok.
Og fattige jenter fra landet med store drømmer får ikke en sjanse?
— Jeg advarte deg. — Kom du bare for å håne meg?
Du hadde rett. Jeg skulle ikke kommet, og nå slutter jeg.
Ikke faen.
Her er 950 dollar.
Og dette er ekte mink.
Den kan du pantsette for minst 50 dollar.
Hvor fikk du tak i alt det?
New York er full av pokerspillere som er dumme som en låvedør, —
— og moren din sa jeg hadde en god grunn til å spille nå.
Har du gjort det for meg?
Får ikke en far ta seg av den lille jenta si?
Mrs. Lehocky er fan av deg. Hun leser spalten din hver uke.
Rik, hvit og gammel er målgruppen.
Jeg hørte beskjeden fra moren din. Skjer det noe?
Det er bare typisk mor.
Uansett hva de vil så må du ikke gi etter.
Du har hatt det mye bedre uten dem.
Har jeg?
Vi har jobbet sammen så lenge at ingen vet hvem som gjør hva.
Men Ollie var alltid håndverkeren. Jeg er mer visuell.
Vi er kunstneren. Jeg bare sørger for at de tåler at folk sitter i dem.
Vi forventet ikke noe av dette i deres alder.
Vi hadde vært fornøyd med å lage stoler i et lite verksted.
Man skal gjøre det man er glad i. Kanskje man tjener penger.
Samme det, bare man gjør det man elsker.
Enn du, Jeannette? Er dette drømmen din?
Nei, faktisk ikke.
Jeg studerte statsvitenskap.
Jeg ville skrive historier som virkelig betød noe.
— De betyr noe for meg. — Takk.
Jeg hadde ikke trodd at jeg ville ende her.
Kanskje du ikke har nådd enden ennå.
Jeannettes far utvikler en teknologi for å brenne kull mer effektivt.
Så fint, da.
Hvor er faren din nå?
Vil dere unnskylde meg?
Sånn. Hvordan føles det?
Så stygt det er, far. Jeg ser ut som demonen.
Det er ikke noe stygt med deg. Hører du?
En dag vil du bare se det som et tegn på hvor sterk du er.
Du er en Walls, Fjellgeit. Vi er ikke som andre mennesker.
Det brenner en ild i vårt indre.
Og det der er faen meg bevis på det.
Denne kniven er laget for å jage demoner.
Den er veldig skarp. Ta den frem bare hvis du ser ham.
Du får låne den i natt.
Alle uhyrer er like.
De vil skremme folk, men stirrer du dem i øynene, så stikker de av.
Jeg elsker deg, Fjellgeit.
Far og mor okkuperer et falleferdig bygg.
De var hjemløse i tre år før det, og sånn har vi også vokst opp.
Far utvikler ikke noen teknologi, men han kan alt om det.
Han er den klokeste mannen jeg kjenner.
Han er også en dranker, —
— han gjør aldri noe ferdig, og kan være utrolig ondskapsfull.
Men han drømmer stort og utgir seg aldri for å være noe han ikke er.
Og det ville han heller ikke at jeg skulle gjøre.
Jeg beklager, men jeg må dra.
Dra.
Er du klar til å ta demonen?
Kom igjen!
Jeg trekker litt frisk luft, så du får fred til det.
Hei, far.
Husker du da drueplukkerne streiket, —
— og vingårdene måtte selge alt til spottpris?
Du stappet bilen så full at vi ikke kunne se ut vinduene.
Brian fant noen i lomma etter to uker som var blitt til rosiner.
Eller da du lot meg klappe geparden i dyrehagen?
Den slikket smøret fra popcornet av hånden din.
De andre foreldrene ville hogge hodet av meg.
De var bare misunnelige.
Husker du da du laget din egen regulering?
— Det var jo ren ingeniørkunst. — En kleshenger og en strikk.
Den virket. Se på det flotte gebisset.
Mor sier at du ikke har snakket.
Jeg tok litt tid for å tenke.
Hva er det?
Alle historiene du har skrevet siden åttende klasse.
Jeg tenkte at du kanskje kunne begynne å føye til nye.
Hele livet ...
... har jeg jaget demoner ute i villmarken.
Og hele tiden skjulte de seg inni min egen mage.
Det er trist å tilbringe livet med å være redd for seg selv.
Jeg vet ...
... at det ikke var lett for dere ungene.
Jeg har mye å angre på her i livet.
Far ...
Glem aldri hvor vakker du er, Fjellgeit.
Og klok ...
... og kreativ og sterk.
Du er så sterk.
Ingen liten jente skal måtte bære faren sin på ryggen.
Du er slett ikke som meg, Fjellgeit.
Du er ikke redd.
Jeg er som deg.
Og det er jeg glad for.
Vi hadde mye moro, hva?
Vi fikk aldri bygd det glasslottet.
Nei.
Men vi hadde mye moro med å planlegge det.
Hei. God thanksgiving. Noe lukter godt her.
— Hvordan er frilanslivet? — Jeg venner meg til det ennå.
— Liker du å være fattig igjen? — Takk, Brian.
— Hei. — Maureen.
— Hvordan er California? — Fint. Mye sol.
Her er innflyttingsgaven din. Jeg tenkte du ville ha et av ham.
Håret fikk jeg ikke helt til. Liker du det, skatt?
Det er perfekt.
— Hva for noe? — Har jeg aldri fortalt det?
Han hadde ikke penger til gaver, så han tok oss med ut —
— og sa vi kunne velge en stjerne.
Hvilken som helst. Jeg valgte Rigel.
Det er den lille blå stjernen i Orions fot.
— Hva valgte du, Lori? — Betelgeuse, fordi den var rød.
Senere fortalte far at det var fordi den var døende.
— Du fikk vraket. Du ble så sur. — Jeg fikk ikke velge en ny.
Verdensrommet har ikke returrett.
Den gjelder bare plastleker fra Japan.
Men han sa også:
Når alle andres skrot er glemt, har dere fortsatt stjernene deres.
— Hva er det? — Alt i orden?
Hva tenker du på, skatt?
Jeg ...
Jeg føler meg veldig heldig.
La oss skåle for Rex.
Livet sammen med faren deres var aldri kjedelig.
Det er portretter alt sammen. Jeg har en kasse full av blomster.
Folk liker blomstene mine bedre her enn i New York.
For en forskjell på Loris og Jeannettes historier om stjernen.
Jeannette sier: Jeg fikk en stjerne. Du er fantastisk. Jeg elsker deg.
Og Lori sier: Din drittsekk, du var pengelens.
Stjernehistorien.
Far elsket store ord, —
— men de skulle helst ikke kreve for mye oppfølging.
Og han gjorde det to ganger.
Jeg har valgt dette selv.
Jeg har ikke angret. Jeg har fått mye ut av det.
Selv hvis jeg går i hundene, er det fortsatt jeg som vinner.
Det er fortsatt jeg som vinner.
Enhver idiot kan se at byrådet stjeler eiendommen —
— og bruker skattepenger til å rive bygningen.
De kan gi bort tomta til spekulanter mot penger under bordet.
Det er ikke noe nytt, men nå lar vi det ikke gå lenger.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2017